Bivša Vlada Crne Gore na čelu sa Duškom Markovićem, svojom uredbom i nerealnim procenama o količinama štetnih gasova koje se emituju u vazduh, kreirala je ambijent u kojem je omogućeno da se iz kase Elektroprivrede prenese Kombinatu aluminijuma oko 17 miliona evra.
To je urađeno u februaru, uoči promene poslovodstva većinski državne energetske kompanije.
Novo rukovodstvo EPCG traži od Vrhovnog tužilaštva da istraži finansijske operacije koje su se desile neposredno pre njihovog dolaska.
Kao osnova za ovu transakciju, prema nalazima Centra za istraživačko novinarstvo Crne Gore (CIN-CG), bila je Vladina odluka o besplatnoj dodeli takozvanih emisionih kredita, kojom je za EPCG, odnosno Termoelektranu Pljevlja i KAP, određeno da mogu ispustiti gotovo iste količine ugljendioksida u atmosferu (CO2). EPCG je ispustila više štetnih gasova od visine kredita, a KAP manje, pa je „višak“ uz odobrenje bivše Vlade prodao kompaniji u većinskom državnom vlasništvu.
Sagovornici CIN-CG tvrde da je količina emisionih kredita KAP-u bila nesrazmerna i pravljena na projekcijama iz perioda 2005-2008. godine, kada je dostizana rekordna proizvodnja aluminijuma, gotovo tri puta više nego sada, uz potrošnju ogromnih količina mazuta, koji je u međuvremenu zamenjen gasom.
Praktično, za 17 miliona evra EPCG je od KAP-a kupila – ništa.
I iz Ministarstva kapitalnih investicija su za CIN-CG ocenili da je reč o zloupotrebi prethodne vlasti, jer su emisije ugljen-dioksida iz KAP-a i EPCG, odnosno TE procenjene na osnovu potrošnje od pre 15 godina.
Novi predsednik Odbora direktora EPCG Milutin Đukanović u razgovoru za CIN-CG kaže da je reč o skrivenoj državnoj pomoći KAP-u koji je u privatnom vlasništvu kompanije Uniprom Veselina Pejovića od 2014. godine.
Đukanović tvrdi da EPCG nije imala potrebe da daje novac KAP-u već je po osnovu veće potrošnje mogla da od države direktno dokupi nedostajuće kredite i uplati novoformiranom Eko fondu oko 18 miliona evra, od čega bi se značajan deo vratio kroz finansiranje ekoloških projekata.
Usvajanjem Zakona o potvrđivanju Pariskog sporazuma 2017. godine i Nacionalnom strategijom o klimatskim promenama, Crna Gora se obavezala da doprinese globalnom smanjenju emisija gasova sa efektom staklene bašte tako što će smanjiti emisije za najmanje 30 odsto do 2030. godine u odnosu na baznu 1990. godinu. To je, prema nacionalnom izveštaju, postigla već 2013. godine.
Da bi ograničila emisije štetnih gasova iz najvećih zagađivača životne sredine (Termoelektrana, KAP i Željezara) bivša DPS vlast usvojila je u decembru 2019. godine Zakon o zaštiti od negativnih uticaja klimatskih promena. U februaru prošle godine bivša Vlada je donela prvi podzakonski akt – Uredbu o aktivnostima odnosno delatnostima koje emituju gasove sa efektom staklene bašte. Njome je definisano da će se ukupna dozvoljena emisija štetnih gasova umanjivati 1,5 odsto godišnje, sa 3.303.542 tone CO2 u 2021. godini na 2.840.155 tone u 2030. godini.
Uredbom je ustanovljeno i deljenje besplatnih emisionih kredita do 2025. godine, do prelaska postrojenja na savremenije tehnologije. S obrazloženjem da to rade „u cilju obezbeđivanja eventualnog povratka nivoa aktivnosti postojećih postrojenja, na nivo iz perioda 2005-2008”, KAP-u i TE dodeljeno je po 1.020.840 tona emisije CO2, a Željezari Tosčelik za 5.800 tona.
Termoelektrani je u 2020. godini nedostajalo 307.000 tona emisionih kredita CO2, a isto toliko joj je bilo potrebno ako nastavi sa radom ove godine. KAP je uz ovakvu procenu imao ogroman višak, pa je napravljena transakcija uz popust od pet odsto u odnosu na Uredbom utvrđenu cenu (24 evra po toni), što je ukupno gotovo 17 miliona evra sa PDV-om.
Iz Vladine uredbe ne proizilazi striktna obaveza da EPCG kupuje od drugih kompanija nedostajuće emisione kredite, a najviše što je mogao da rizikuje, čak i ako ne uplati novac u državni Eko fond, bila je kazna do 40 hiljada evra. Povećanim emitovanjem iz TE, takođe, nisu probijene granice koje je Crna Gora sama sebi postavila u odnosu na međunarodne sporazume. Crna Gora, pored toga, još nije ni član takozvanog Geteborškog protokola, pa i da je bilo emitovano više gasova od preuzetih obaveza ne bi rizikovala međunarodne sankcije.
Sankcije u ovom trenutku prete Crnoj Gori, jer je Termoelektrana prekoračila 20 hiljada radnih sati dozvoljenih za period do 2023. godine, pa za to može očekivati stroge kazne evropske Energetske zajednice.
Izvor: vijesti.me