S obzirom na činjenicu da se električna energija ne može skladištiti i da je ona praktično potrošena u trenutku kada je proizvedena,održavanje energetskog balansa regulacione oblasti jedan je od osnovnih zadataka operatora prenosnog sistema
Na osnovu iskustva uspostavljanja tržišta električne energije u zemljama regiona, kao i u zemljama Evropske unije, zaključuje se da ne postoji univerzalni model uspostavljanja tržišta električne energije, zaključak je autora Marka Jankovića, Ane Veselinović i Marka Zarića iz JP „Elektromreža Srbije“ u radu na 32. savetovanju „CIGRE“. Uređeni odnosi između učesnika na tržištu kroz odgovarajuću zakonsku i podzakonsku regulativu, transparentnost ključnih tržišnih podataka, kao i pravovremeni razvoj informacione infrastrukture u vidu podrške tržišnim procesima, pokazatelji su efikasnog i uspešno uspostavljenog tržišta električne energije.
Promenom zakonskog okvira 2011. godine, primenom tržišnih pravila u januaru 2013, odnosno, implementacijom koncepta balansne odgovornosti i uspostavljanjem balansnog tržišta, Rebublika Srbija je započela integraciju nacionalnog tržišta u regionalno, jedinstveno evropsko tržište električne energije. Donošenje tržišnih pravila omogućilo je najbrojnijoj grupi tržišnih učesnika, kupcima, pravo na slobodu izbora snabdevača električnom energijom. A sa druge strane, jasno definisana prava i obaveze učesnika kroz koncept balansne odgovornosti uticali su na porast broja novolicenciranih kompanija za snabdevanje električnom energijom. Za prvih šest godina Agencija za energetiku izdala je ukupno 40 licenci za snabdevanje električnom energijom.
Usvajanjem novog Zakona o energetici decembra 2014. godine izvršeno je usaglašavanje nacionalnog zakonodavstva sa propisima Evropske unije. Energetski sektor je ovim izvršio pripremu za punu implementaciju trećeg energetskog paketa čime je nastavio sa liberalizacijom i razvojem tržišta.
Sa aspekta krajnjih kupaca otvaranje tržišta električne energije može se podeliti u tri faze. Prva faza se odvijala u 2013. godini i odnosila se samo na mesta primopredaje priključenja na prenosnu mrežu. Sve kompanije su bile u obavezi da za mesta primopredaje reše pitanje bilansne odgovornosti i obezbede snabdevanje električnom energijom po tržišnim uslovima. U drugoj fazi 2014. godine sva mesta primopredaje na distributivnoj mreži koja nisu pripadala kategoriji domaćinstava i malih kupaca imala su obavezu da izađu na slobodno tržište električne energije i regulišu pitanje bilansne odgovornosti. Završna faza otvaranja tržišta počela je u januaru 2015. i sa aspekta domaćinstava i malih kupaca značajna je po mogućnosti izlaska na tržište i promeni snabdevača. Specifičnost ove faze je izmena zakonskog okvira i definisanje novih kriterijuma za male kupce. Novim Zakonom o energetici definisan je dodatni uslov za svrstavanje krajnjih kupaca u kategoriju malih – a to je prag godišnje potrošnje od 30.000 kWh.
Održavanje energetskog balansa regulacione oblasti jedan je od osnovnih zadataka operatora prenosnog sistema, s obzirom na činjenicu da se električna energija ne može skladištiti i da je ona praktično potrošena u trenutku kada je proizvedena.