Prva implementacija Spajanja tržišta u kontinentalnoj Evropi je započela 2006. godine u formi trilateralnog spajanja tržišta Francuske, Belgije i Holandije. Širenje ovog mehanizma se odvija i danas, sa ciljem potpunog objedinjavanja cele Evrope u jedan jedinstveni mehanizam spajanja tržišta, navode autori Mladen Apostolović, Zoran Vujasinović i Dušan Vlaisavljević sa Elektrotehničkog fakulteta u Beogradu, i iz Elektroenergetskog Koordinacionog centra, naglašavajući da nas uvođenje ovog mehanizma na tržište država jugoistočne Evrope, koje u skladu sa Poveljom o Energetskoj zajednici podležu obavezi pristupanja mehanizmu Spajanja tržišta, očekuje u narednom periodu, tako i da aktivnosti na uspostavljanju berze električne energije u Srbiji i drugim državama u njenom okruženju podupiru ispunjenje jedne takve obaveze.
Spajanje tržišta je mehanizam integracije tržišta električne energije na nivou dan unapred, sprovode ga berze električne energije, a organizuje se između dve i više država, odnosno njihovih berzi, odnosno tržišnih zona. Ciljna funkcija spajanja tržišta je maksimizacija društveno-ekonomske dobrobiti celokupnog tržišta, definisanog kao zbir dobrobiti svih učesnika na tržištu.
Metoda kakvu danas poznajemo i koja je trenutno u širokoj praktičnoj primeni u Evropi, od Finske do Španije i od Velike Britanije do Italije, počela je da se razvija i uobličava u kontinentalnoj Evropi još 2001. godine, a na osnovu već postojećih iskustava NordPool-a, zatim tadašnjeg stanja tržišta električne energije u Evropi i važeće zakonske regulative. Osnovni cilj je bio da se ,,uposle“ berze električne energije kao bitni činioci u rešavanju problemaprekograničnih zagušenja, a zarad povećanja sigurnosti rada čitave evropske interkonekcije i povećanja opšte dobrobiti tržišnih učesnika.
U regionu jugoistočne Evrope su tokom 2012/2013. godine aktuelizovane ideje o osnivanju nacionalnih berzi električne energije, paralelno sa pripremama za završnu fazu liberalizacije tržišta, koja je u velikoj većini zemalja regiona i startovala od 1. januara 2015. godine. Praktične pomake su do sada učinile Srbija, Hrvatska i Bugarska.
Tokom opsežne analize, autori su došli do zaključka da je pored prekopotrebne samoinicijative, koja inače i postoji kod relevantnih energetskih subjekata u većini zemalja regiona, ipak je potreban i dodatni podstrek od strane Energetske zajednice, kako bi svi bitni činioci u jednoj državi prepoznali važnost i dali i svoj doprinos, bez koga jedan ovako kompleksan poduhvat nije moguće realizovati u praksi.